Mozek pana Brookse ovládl hlad.
Hlad, který vlastně nikdy nezmizel.
Bože, dopřej mi klid,
abych se srovnal s věcmi, které nemohu změnit.
- Proč s tím tak bojuješ, Earle? - Dej mi odvahu změnit to, co mohu.
No tak, sekal jsi dobrotu už dlouho. Víš, že to chceš udělat.
A moudrost...
... abych jedno od druhého rozeznal.
Abych bral tento svět takový, jaký je, ne jaký bych chtěl.
Abych věřil, že když se podřídím Jeho vůli,
mohu být poměrně šťastný v tomto životě a velice šťastný pak s Ním.
Amen.
Mohl bych donekonečna vyprávět, jaký je Earl skvělý.
Jak nešetří svým časem ani penězi.
Dokonce i o tom, jak si stříhá nehty na nohou.
Nechme Earla, aby za sebe promluvil sám. Dámy a pánové...
Představuji vám obchodníka, filantropa, váženého přítele
a Muže roku Portlandské obchodní komory: Pan Earl Brooks.
Mockrát děkuji.
Nejdříve bych vám chtěl říct, že...
Sám nevím, jak si stříhám nehty na nohou.
Když jsem před dvaceti lety otevíral továrnu na krabice,
ani ve snu mě nenapadlo...
Ani ve snu mě nenapadlo, že tady budu jednou stát.
Viděls, co na sobě měla Siss Wallaceová?
Bylo jí vidět bradavky. V jejím věku by tohle měla schovávat...
Ten večer byl dokonalý. Až na to, že tam nebyla Jane.
Emmo, volala mi a gratulovala.
Čeká ji konec semestru.
Myslím, že toho chce nechat.
Uvidíme.
Ty omlouváš všechno, co dělá.
No, přišla o hezký večírek.
Ne že by všechno nebylo nachystané.
Víš, jak odpojit alarm.
- Víš, jak odemknout zámek. - Ne.
Kruci! Jsi Muž roku! Zasloužíš si dáreček.
- Ne, Marshalle, řekl jsem ne. - Já jsem tě slyšel.
Ale ve skutečnosti nemyslíš "ne".
Děje se něco?
Ne.
- Mračíš se. - Přemýšlím, co jsem tam neřekl.
Miláčku... Bylo to tak dojemné.
Všichni jsme se smáli.
Nikdo nemohl mít pocit, žes na něj zapomněl.
Dneska mají hodinu tance.
Mohl bys jet kolem a podívat se na ně.
Na dívání není nic špatného.
- Ne znamená ne, Marshalle. - Prosím.
Pěkně prosím.
Jídlo bylo moc dobré, ale dezert nebyl nic moc.
Co kdybychom si někde dali něco sladkého?
Dobře.
Nechci malého psa. Labradoři jsou prý skvělí.
Volteovi mají léta zlaté retrievery a jsou s nimi hrozně spokojení.
Četla jsem o irském labradorovi. Je trošku menší.
Přitom je stejně hravý. A pudli. Ty mají lidi moc rádi.
Ale lepší by bylo větší plemeno.
Nenuť mě k tomu. Prosím. Nechci s tím zase začít.
Slíbils to, Charlie. Slíbils to. Prosím...
Proč s tím tak bojuješ, Earle?
Ještě se mi nechce spát.
Zajdu do pracovny, podívám se na glazury.
Dobře. Budu si číst.
Kdybych usnula, až se vrátíš, tak mě vzbuď.
Mimochodem...
Moc vám to slušelo, paní Brooksová.
Děkuji, pane Brooksi.
Božínku, Earlíčku... Po tomhle se mi stýskalo. Jak my si to užijeme!
Tohle je naposled, Marshalle. Rozumíš? Úplně naposledy.
Nemysli si, že teď couvneš, ty sketo. Chci vidět, co dělají.
Dobrý večer.
Buďte zticha.
Posaďte se.
Počkej, Earle!
Co je, kruci, tohle?
Ty čuňata to rádi dělali s roztaženými závěsy!
Tos měl vědět! To je velká chyba.
- Jako bych se chtěl nechat chytit. - Nedělej to!
Ani jeden z nás by nechtěl strávit život čekáním na smrtící injekci.
Jistě, pane.
Prosím, odpusť mi. Prosím, odpusť mi.
Kurva, Earle, ty jsi umělec! Fakt jsi.
Ať tě to ani nenapadne. Znáš pravidla.
Teď půjdeš nahoru a pomiluješ svou krásnou ženu.
Dovolíte?
Děkuju.
Tady máme otisk palce.
- Jeho? Její? - Nejspíš.
Dva roky se ten chlapík neozval.
Vždycky těla naaranžuje. Tohle je ale trochu silná káva.
Většinou je v tom víc romantiky. Objetí, polibek...
Otevřená ústa, dotyk jazykem.
Kulka prošla obětí. Patrony si vrah odnesl.
- Byly zatažené nebo roztažené? - Zatažené.
Třeba ho chce někdo napodobit.
Na veřejnost se nikdy nedostalo, že si nábojnice odnáší.
Doufala jsem, že už je mrtvý nebo sedí za něco jiného.
Mluvil jsem se sousedy. Nikdo nic neviděl.
Že je takhle nechal... Musel být asi hodně rozzlobený.
Kde mají vysavač?
Vsadím se, že v něm není pytlík.
- Nemám tušení, co hledáte. - Vyluxoval dům...
...a pytlík si vzal.
Co kdyby neměli vysavač?
To by se mu nestalo.
Máme jedinou naději, že někdo něco viděl.
- Detektiv Atwoodová? - Ano. - To je pro vás. Doručil jsem to.
- Parchante! Vedu tady vyšetřování! - Jen jsem to doručil...
- Co to má být? - Vypadněte odsud!
Co se to děje?
Právnička mého brzo už bývalého muže předvádí,
jak mizerný život mě čeká, když oni nedostanou, co chtějí.
Máme nějaké nové členy? Prosím.
Dobrý den, jmenuju se Vaughn.
Jsem alkoholička.
Už deset měsíců jsem se nenapila.
Dobrý den, jmenuju se Earl a jsem závislý.
- Ještě někdo? - Ty jsi přece takový pokrytec!
Kdybys byl upřímný, řekl bys: "Jsem Earl. Včera jsem zabil dva lidi.
Bylo to hrozně vzrušující, ale potřebuju vaši pomoc."
Prostě jsem jiný, to nepopírám.
Tohle je jediné místo, které mi pomohlo žít normálně.
A dva roky jsem se držel, až do včerejší noci.
Už zabíjet nebudu.
A nepřestanu sem chodit, jen protože tě to štve.
A jak víte, pak budeme potřebovat úklidovou četu.
Budeme potřebovat dobrovolníky... Děkuji, Earle.
První vzorek vytvořený dle vašich požadavků.
Pane Brooksi, v kanceláři na vás čeká vaše dcera.
Doufám, že jste spokojení.
Pokud ne, rádi společně s vámi vytvoříme nový model.
Vždy je zábava chtít po strojích víc. Teď mě, prosím, omluvte.
Musím zjistit, co mě to bude stát.
Rozumím. Dcery stojí peníze. Mě taky.
Věřím, že víte, o čem mluvím.
- M. Johnson chce v pátek oběd. - Sunday... - Okamžik, prosím.
- Volala Jane a řekla, že přijede? - Nic takového se mi nedoneslo.
- Je tam? - Ano.
Dole má nějaké krabice a kufry. A neměla peníze na taxík.
- Zaplatila jste ho? Děkuji. - Za málo.
- Nepřepojujte mi hovory. - Jistě. Jak jsem řekla.
- Až se to bude hodit. - Dejte mi vědět.
Mohu dostat sklenici vody?
Ahoj, krásko.
- Co tady děláš? - Nezlob se, tati.
- Prosím tě, nezlob se. - Můžu hádat, co se stalo.
- Co kdybys mi to řekla a uvidíme? - Nechala jsem školu.
Ale Jane... Dobře. Řeklas to mámě?
- Nejdřív jsem šla za tebou. - Budeš jí to muset říct.
- Já to za tebe dělat nebudu. - Proč nemůžeš... – Posaď se.
A pak se všichni tři rozhodneme, co se bude dít dál.
Moc jsem o tom přemýšlela. Vysoká je pro mě ztráta času.
Jak to může někdo poznat uprostřed prvního ročníku?
Ty jsi na vysokou nechodil. Jsi úspěšný. Chci u tebe začít pracovat.
Neříká ti všechno. Něco ti tají.
Já vím.
- Zrovna teď lidi nepřijímám. - Dobře, ale poslouchej mě.
Podívej. Co se s firmou stane, kdyby se stalo něco tobě?
- No? - Máma by ji asi musela prodat.
A teď podívej. Začnu odspoda. Budu jako obyčejný zaměstnanec.
Chci se naučit všechno o obchodu s obalovými materiály.
A až pak přijde čas, může firma zůstat v rodině.
To je hezké, zlato, ale ty nemluvíš o obchodech, ale o emocích.
Vstávej. Mimochodem, loni jsme s mámou firmu málem prodali.
- Cože? - Ano. Kdyby nám nabídli víc...
- a to se může stát, prodáme to. - A co bys dělal?
Ano?
Ten muž venku trvá na tom, abych vám to dala.
- Tvrdí, že to bude pro vás zajímavé. - Kdo je to, Sunday? Obchodník?
- Vidím ho poprvé. Vrátím mu to. - Ne, Sunday. Sunday?
Děkuji.
Jane... Během studia na vysoké máš taky možnost si ujasnit...
...kdo jsi.
A taky co chceš.
Řeknu to mámě. Ale do školy se nevrátím.
A kde budeš bydlet?
Doma, abych ušetřila.
Ale žádná pravidla. Budeš mě brát jako dospělou.
Budeš platit nájem?
Budeš platit za jídlo?
Ne, tati. Jsi velmi bohatý, myslím, že si můžeš dovolit mi to platit.
Sunday, odveď te toho muže s obálkou do zasedací místnosti. Přijdu tam.
Samozřejmě.
- A kde je tvoje BMW, Jane? - Příští víkend ho přiveze kamarád.
A zavolejte Jane taxík.
Zavolej mámě.
Zaměstnáš mě?
Kdyby to bylo na mně, a myslím, že maminka se mnou bude souhlasit,
myslím, že by ses měla vrátit do školy. Vidíš to, Marshalle?
Proto jsem ty dva nechtěl zabít.
Přestaň kňourat, Earle.
Užil sis tu vraždu stejně jako já. Dívej se na to pozitivně.
Šel za námi, ne na policii. Když nás bude chtít zničit, sejmeme ho.
Trochu se u toho pobavíme, ale zabijeme ho. Konec, zvonec.
- Co si přejete, pane... - Řekněme Smith.
Dobře. Pane Smithi.
Abyste si to nevykládal špatně: Nechci vás zničit.
Takže to jsou jediné kopie a jiné nemáte?
Ne. Mám další kopie a fotografie. Kdyby se mi něco stalo...
- Jak jste mě našel, pane Smithi? - Jste Muž roku, pane Brooksi!
Viděl jsem vaši fotku v novinách. Kdybyste tam nebyl, tak nevím.
- Nevím, co bych udělal. - To jsem měl štěstí.
- Co pro vás můžu udělat? - Sledoval jsem ten pár měsíce.
Dělali to rádi před roztaženými závěsy.
Někdy jsem je fotil.
Znáte to, vizuální pomůcka na pak.
Člověk se udělá.
Myslel jsem, že je to zábava. Pak jsem viděl, jak jste je zabil.
A takový pocit jsem nikdy nezažil.
Vím, že jste "otiskový" vrah. Už jste to udělal dřív.
Co chci?
Abyste mě příště vzal s sebou, až půjdete vraždit.
A byl bych rád, aby to bylo brzo.
A ty sis myslel, že to bude nepříjemné?
Prostě řekni panu Smithovi, že ses rozhodl už nezabíjet, a on odejde.
- Rád se díváš, jak trpím, vid? - Abych pravdu řekl, ano.
Kde má podle tebe ty další fotky?
Dal je do bezpečnostní schránky.
Určitě v bance, kde má účet.
A klíček má...
...na svazku s ostatními klíči.
Hrozně to chce udělat.
Ten na policii nepůjde.
Tak si můžeme plácnout?
Podle úhlu, jak je to foceno,
bydlíte ve 3. patře přes park od té dvojice.
- No... - Ano, nebo ne, pane Smithi?
Ano.
- V kolik chodíte z práce? - V půl sedmé, v 7. Podle dopravy.
Sem už nikdy nesmíte přijít. Nesmíte mi volat. Rozumíte?
Ano.
Zítra večer. Ne dnes, ale zítra v osm.
Vyjdete z domu a půjdete na východ. Tam vás vyzvednu.
- Jestli chcete udělat něco... - Oba známe pravidla, pane Smithi.
Musím vás ale varovat.
Jestli vás zabíjení začne bavit,
může se stát velice návykovým.
Může vám zničit život.
Chci to udělat.
Dobře.
- Řekl jsem všechno? - Nic dalšího mě nenapadá.
Uvidíme se tedy zítra večer, pane Smithi.
Probrali jsme to s klientkou. Ta částka nám připadá spravedlivá.
Šek vám můžeme doručit do šesti hodin.
Řekli jsme vám hned na začátku, co chceme. To se nezměnilo.
- Naše nabídka je velkorysá. - Vždycky jsem všechno platila já.
A teď bych mu měla dát něco jako bonus?
Za to, že se mnou byl? Za dobu, za kterou jsem už zaplatila?
Slečno advokátko, víte jako já, že milion a půl nedostanete.
To já nevím. Kdepak.
Mimochodem, tohle je titulní stránka včerejších novin.
Kat uprchl.
Meeks své oběti nejdřív mučil a pak je na veřejném místě oběsil.
Na kostelních věžích, balkonech...
- Co tím chcete říct? - Vaše klientka Meekse zatkla.
No tak, Tracy, pro tebe to není tak moc.
Víš přece, jak jsem se bál, když Meeks řekl, že uteče a zabije tě.
Zeptám se znovu. O co vám jde?
Meeks nebo někdo jako Meeks
může napadnout mého klienta, aby ublížil vaší klientce.
To by bylo velmi nápadité, ale rozhodně to není reálné.
- Jesse? - Nechte to na nás...
Víš, kdybych se začala skutečně cítit v bezpečí?
Kdyby tě přejelo auto a bylo po tobě.
A je to. Pan Vialo a já odcházíme.
Vyhrožujete mému klientovi. Požádám o soudní zákaz.
Uvidíme se u soudu.
Přejelo ho auto a bylo po něm?
Do prdele. To by bylo skvělý...
Zajímavé je to, co tady není. Dalo by se říct, že je zabil duch.
Podle pitvy měla žena v mozku kousek plastového sáčku.
Tak se nikam nedostanete. Dá zbraň do mikrotenového sáčku.
První kulka s sebou nese kousek plastu a nábojnice zůstane v sáčku.
- Shánělas mě? - Dostala jsem obsílku od tvého muže.
Chtějí pracovní záznamy. Kdes byla, data a časy, za dva roky.
To je vydírání. Moje právnička říká, že se to k soudu nedostane.
To nemůžu riskovat. Skoro všechny tvoje případy jsou otevřené.
Dokud se nerozvedeš, budeš pracovat v kanceláři.
I to je vydírání.
Víš, co mi udělal, když jsme byli manželé a já platila?
Ošukal, koho mohl. Šukal mi kamarádky, dokonce moji sestřenici!
- Udělal ze mě naprostého idiota. - No a? - No a co?
Zapomeň na to.
Nemůžeš zestárnout, aniž bys potkala aspoň jednoho mizeru.
Dostal nabídku a nepřidám ani halíř navíc.
- Víš, že Meeks utekl? - Jo. - Všichni ho hledají.
- Chceš znát podrobnosti? - Dokážu se o sebe postarat sama.
To je tvůj největší problém, Tracy. Neumíš si říct o pomoc.
Co se sakra...
Nebojte se. Kdybych vás přišel zabít, byl byste už mrtvý.
Když jste dnes odešel, došlo mi, že naše přátelství je jednostranné.
Takže až se zítra večer uvidíme, buďte tak hodný
a přineste všechny fotografie a paměťovou kartu z vašeho aparátu.
Tak se budeme moci mít rádi pro to, jací opravdu jsme.
Když nepřijdete, budu mít za to, že jste šel na policii.
A zabiju vás.
I kdybych šel kvůli vám do vězení, někdo si vás najde.
A zabije vás.
Pane Brooksi?
Pane Brooksi? Pane Brooksi...
Pane Brooksi?
No teda...
To je dobře, že jsi doma...
No tak! Musíš mi to vysvětlit, protože jsem tvoje matka.
Co se děje, děvčata?
- Víš, proč tvá dcera nechala školu? - Říkám, že to není ten důvod.
Holčičko, na tu školu jsi chtěla. Tvůj otec ti sháněl protekci.
Jestli tohle není ten důvod, tak mi řekni co!
Proč jsi podle tvé matky nechala školu?
Jsem těhotná. To ale není ten důvod.
Těhotenství by mi nebránilo ve studiu na vysněné škole.
- Kdo je otec? - Někdo, s kým jsem se stýkala.
- Ví to vůbec? - Jistěže to ví.
Je ženatý, má dvě děti a nechce se mnou mít nic společného.
Nenechám si to, tak je to jedno. Ani bych o tom nemluvila...
- žádný potrat nebude, Jane. - Neříkej mi, co mám dělat, tati.
Je to moje tělo a udělám, co budu chtít.
Promiň, máš pravdu. Vyjádřil jsem se špatně.
Nechtěl jsem ti říkat, co máš dělat, ale chtěl jsem...
Chtěl jsem říct, že vnouče by bylo nádherný dar
pro tvou matku a pro mě.
Opravdu byste chtěli vnouče? I když nejsem vdaná?
Ano.
Dítě je to, na čem záleží.
Chovali bychom je ve velké lásce. A...
Pomohli bychom ti je vychovat.
Jestli to pro vás tolik znamená, budu o tom přemýšlet.
Budu muset začít vstávat dřív...
Panebože...
Měli jsme pravdu. Něco tajila.
Těhotenství není všechno. Tají něco závažnějšího.
- Mnohem závažnějšího. - Myslíš? - Vím.
A ty taky.
Je větší tma, než byla tehdy.
Ale stejně... Jak to, že jsi do ničeho nevrazil?
Bylo rozsvíceno? Nebo sis rozsvítil?
Znám tě. A vím, že potmě bys nestřílel.
Kde jsi byl? Chybělo ti vzrušení ze zabíjení?
Co když jsou zatažené,
protože jsi je zatáhl ty?
Což by znamenalo,
že byly roztažené, když jsi přišel do pokoje.
Děkuji, že jste si udělala čas.
- Pardon. - Ne, já se omlouvám.
Právě jsem chtěla zaklepat. Detektiv Atwoodová.
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Vy jste fotograf, pane Bafferte? - Ne. - Ne?
Díky. Ne, je to takový koníček. Nedávno jsem s tím začal.
- Víte, že tady došlo k vraždě? - Ano, naproti v domě.
Nevšiml jste si tehdy v noci něčeho?
Ne. Přemýšlel jsem o tom, když se to stalo. Ale...
Ne. Nezlobte se.
Mám schůzku a nechci přijít pozdě.
Tady je moje vizitka, kdybyste se něco doslechl. Nebo si vzpomněl.
Mrzí mě, že vám nemůžu nějak pomoct.
Myslím, že je to v pořádku.
- Zdá se, že je sám. - Vždyť jsem ti to říkal.
Opravdu to chce udělat.
Možná bych měl zajet tam k němu.
Ne. Jenom zatrub.
Třeba ho něco při přecházení přejede a ušetří nám starosti.
Páni!
Skoro...
To teda lije!
- Zítra prý bude hezky. - Těmhle lidem nikdy nevěřím.
Řeknou, že bude jasno, a prší. A že bude pršet, když svítí sluníčko.
Nesu, co jste chtěl.
- Fotografie a paměťová karta. - Všechno.
Oba víme, že tam nejsou všechny fotografie.
Udělal jste si kopii paměťové karty. Není to tak snad?
Snažte se mě pochopit.
Chápu vás.
Doufám ale, že až se lépe poznáme,
nebude vám dělat potíže dát mi všechno, co jsem chtěl.
To zní dobře. Říkal jsem si, že tohle by vás mohlo zajímat.
Policejní oddělení, které vás hledá.
Páni! Dřív jsme neznali nikoho, kdo by nás hledal.
Budeme si muset zjistit všechno, co se dá, o téhle ženě.
Tady jde do tuhého, Marshalle. Vážně, jde do tuhého.
Tak jaký je plán?
Co budeme dneska večer dělat?
Budeme se projíždět, až uvidíme někoho, koho by nás těšilo zabít.
Vážně? Ještě nevíte koho?
Pro mě to není zábava, pane Smithi. Dělám to, protože jsem závislý.
Než jste do mého života vstoupil, přísahal jsem, že už zabíjet nebudu.
Tohle je vaše akce.
Můžete si vybrat, koho chcete, a uděláme to společně.
Může to být někdo, koho znám?
Ne.
Nikdy nezabíjejte někoho, koho znáte.
Tak vás nejspíš chytí.
- Můžeme? - Ano.
Připoutejte se.
Vypadáte jako ten kluk v E.T. Znáte ten film? Jak letí na kole?
Jo... Mám ten film rád.
Kristepane!
Do prdele! Co to dělá? Idiot!
Vyliž si!
Třeba by pan Smith chtěl zabít řidiče té dodávky.
A co tenhle řidič?
Co ho zabít?
Ano...
Vždycky jsem chtěl zabít někoho, kdo se mnou na silnici vyjebal.
A chcete zabít toho řidiče nebo majitele?
To nemusí být totéž.
Řidiče.
Dobře. Budeme tady jezdit, dokud ho nebo ji dobře neuvidíme.
Vadilo by vám zabít ženu?
Ne. Idiot je idiot.
Nebyla jsem ve městě, ale můj spolubydlící ano.
- Mohla bych s ním mluvit? - Je taky steward, teď je v Tokiu.
Nechávaly oběti někdy roztažené závěsy?
Pořád. Nevím, jestli je nenapadlo, že je můžeme vidět.
- Bylo jim to jedno. - Moje vizitka.
Ať mi váš spolubydlící zavolá. Zastihne mě kdykoli.
- Nebudu tady, ale nechám mu vzkaz. - Báječné. Děkuju. - Není zač.
Poznal byste ho, kdybyste viděl jeho řidičák?
Jo.
Zapamatoval jsem si jeho poznávací značku. Zapište si ji.
Pamatuju si ji.
No tedy...
Až přijdete domů, podívejte se na internet. Všechno o něm zjistěte.
- My ho nezabijeme dneska? - Ne.
Neměli bychom to pod kontrolou.
Mohli bychom něco opomenout. A víme, jak je to nebezpečné.
Jo, to víme.
Co to děláte?
- Co to děláte? - Podívejte se na mě... - Proč?
- Zavřete oči. - Proč? - Zavřete je.
Jakou má to auto poznávačku?
- Kruci... B-4... - Ne.
- Věděl jsem, že je z Oregonu. - Kvůli tomu stromu?
Nic si z toho nedělejte.
Tužka, papír. Podívejte se z okna a zapište si to.
- Jaké to u vás bylo poprvé? - Tolik toho o mně vědět nechtějte.
Ne, to bylo ono. Zpátky.
A jsme tam.
Tak vysoké daně platíme a oni ani nezabezpečí policejní spisy?
Její otec je John Atwood.
- Proč je mi to povědomé? - Znáš ho obchodně...
- Někdo, koho jsme zabili? - Není to nikdo, koho jsme zabili.
Tak se podíváme. MBA.
Kolej Williama a Mary. U policie je 12 let.
Provdala se za dr. Carlsona, a rozvedla.
Vzala si Jesse Viala, majitele restaurace.
Rozešla se s Jessem Vialem. Soudí se s ní o podporu.
Navštěvuje... psychiatra kvůli Jesse Vialovi.
Chytila spoustu lidí. A podívej sem.
Není to poprvé, co nás hledá.
Dobře, tady to je. Jesse Vialo. Fešák.
- O něco mladší než ona. - Mladší. Majitel restaurace.
Vzala si ho, aby se vzpamatovala.
A on ji kvůli penězům a stykům.
Kvůli otci ještě neusuzuj, že je taky bohatá.
Třeba je to ten typ, který dá radši všechno na operu než dětem.
Nemusí hlásit všechny vedlejší příjmy a majetek?
Ty jsi... Ty jsi génius.
Opera toho moc nedostala.
Proč je žena, která má 60 milionů
a nejspíš dostane ještě víc,
- proč je taková žena u policie? - To se mi na ní líbí.
Ty jsi hrozný snob, Earle. Líbí se ti, že je bohatá.
Líbí se mi, že si našla něco svého. Že to není rodinná firma.
Chtěl bych, aby si Jane našla něco svého. A aby v tom byla dobrá.
Proto mi ta Atwoodová nahání hrůzu.
Je to policajtka, která nepotřebuje peníze.
A hledá nás. To je zatraceně nebezpečná osoba.
Že se nepleteš, není důvod, abych ji obdivoval méně.
- Ahoj, Nancy. - Ahoj, Tracy. Mám pro tebe latté.
- Můžeme u toho jít? - Jistě. Chceš to vyřídit?
Když to půjde.
- Měl by se do toho vložit tvůj otec. - Ne. Můj otec nedělá nic za nic.
Tracy, já tě chápu. Má ale velkou politickou moc.
Hodně by to pomohlo.
- Ani náhodou. - Můžeme to vyřídit po telefonu.
Když budeš rok sedět v kanceláři, dohodneme se na 1,25...
Nesedím v kanceláři!
Jiná možnost je tvůj otec. Nebo peníze.
- Jeden a půl. Víc nic. - Dobře, zavolám jim.
- Akorát to potřebuju rychle vyřídit. - Na to právě Jesse sází.
Až budu něco vědět, zavolám.
Tracy?
Tvůj muž tvrdí, že u tebe zůstala nějaká fotka, jak drží pohár.
- Jaká fotka? Všechny má on. - Prý je to jeho oblíbená fotka.
A žes ji dala tam, kde máš kufry.
- Podívám se. - Já vím.
Je to malicherné. Ale rozvádíš se.
Díky za to latté.
Říkal jsem, že si tě najdu.
Už vím, kde tě oběsím.
- Ale nejdřív... - Co?
...se budu dívat, jak si s tebou pohraje ona.
Pak se bude dívat ona, jak si s tebou pohraju já.
Víš, jak to chodí.
- Ani se nehni! - Tak mě zastřel!
Tak dělej, ty ksindle! Zastřel mě!
Pětka dolů:
Noční běs.
Upír.
- Třeba s někým odešel. - Vidíte jeho auto?
Není to ten typ, co by někde nechal auto přes noc.
- Jak to víte? - Někdo včera neudělal domácí úkol.
Tom Sawyerův darebák.
Počkej, na to přijdu.
Jo.
Odkud toho chlapa znám?
Měl by ses víc soustředit na to, co čteš.
Na to mám tebe, Marshalle.
Před pár dny měl fotku v novinách. Utekl z vězení. Je to "Kat".
Vzpomínáš na tu policistku, co se ti líbila?
Atwoodová?
Co po nás jde? Ta ho nechala zavřít.
Tedy... Inu, co by život bez překvapení byl?
Tamhle je!
Víte, co je šílený? Vsadím se, že ten chlápek má na dnešek plány.
A nemá ani tušení, že bude brzo po něm.
Nic z toho se neuskuteční. Kdepak.
Myslím, že toho chlápka nechci zabít.
Cože?
To, na co myslíš, je úžasný!
Nemáš ani ponětí, na co myslím.
Ale mám. A je to nádherně ujetý.
- Tak moment. Slíbil jste to. - Vím, že jsem řekl, že to udělám.
- Ale nemyslím, že by to byla zábava. - A to je všechno? Prostě ne?
Ano.
- Máš tu poznávací značku? - Jo.
Tu dodávku našli asi 3 km od místa, kde tě nechali.
Včera ji ukradli. Prověřujeme bezpečnostní kamery.
Jestli Meeks odjel autem, zjistíme poznávací značku.
- To jsou ženy, co Meekse znaly. - Nikdo ze společníků ho neviděl.
A co ten chiropraktik, co mu prodával steroidy?
Napíchli jsme mu telefon. Zatím ho nekontaktoval.
- Nebude mluvit. - Co příkaz?
- Mně by to určitě řekl. - Jak probíhá rozvod?
Na tvou radu jsem řekla právníkům, ať to ukončí.
- Žádná z nich to není. - Snažím se to zašít!
- A tvoje ego se s tím srovná? - Ne, ale lepší možnost nemám.
FBI na mě tlačí kvůli "otiskovému vrahovi".
Než chytíme Meekse, bude s tebou Hawkins.
Nic ve zlým, Hawku. Ale kulku byste za mě nechytil.
Ale třeba bych vás odstrčil stranou.
Za dva dny chci zprávu o tvém rozvodu.
Vím o "otiskovém vrahovi" všechno. Akorát se na to nedívám správně.
Udržím FBI mimo tři dny.
To nevypadá hezky.
Pan Smith ti chce dát najevo, že trucuje.
Ano, všiml jsem si.
Vím, že se zlobíte, pane Smithi, a mrzí mě to.
Ano, zlobím se.
Možná jsem byl trochu příkrý, ale vysvětlím vám to.
Najít někoho, koho by vás bavilo zabít, je jako...
Jako zamilovat se. Potkáte spoustu kandidátek.
Některé jsou milé. Ale není to ono. Pak se objeví někdo výjimečný.
A vaše srdce začne tlouct rychleji.
A vy víte, že je to ta pravá.
Kvůli tomu muži mi srdce rychleji tlouct nezačalo.
Dobře, nezačalo vám tlouct srdce. Tak kdo?
Nevím, ale myslím...
Někdo mě napadl.
- Mám něco udělat? - Ne.
Uvidíme, co z toho bude.
A o to mi jde! To je právě můj problém!
Proto mám pocit, že mě taháte za nohu.
Mělo to být včera v noci. A teď "uvidíme, co z toho bude"?
Mám pocit, že chcete z naší dohody vycouvat.
A ten pocit se mi nelíbí.
- Slíbil jsem vám, že se to stane. - Kdy?
Kdy k tomu dojde, pane Brooksi? Kdy?
Zítra večer. Ve stejnou dobu.
Vyjdete z domu a půjdete vpravo.
Dojděte k první ulici, co vede na západ.
Tam vás vyzvednu.
Dobře.
Chci to udělat. Ale jestli se to tak povleče, možná si to rozmyslím.
Vy si nemyslíte, že to chci udělat?
Třeba si myslíte, že už nemusíte.
Toho chlapa bych neměl rád, ani kdyby byl šarmantní a vtipný.
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Přejete si? - Detektiv Smolny, policie Portland.
Detektiv Carfagnová z Palo Alta v Kalifornii.
Emmo?
Emmo! Sundej si...
Řekla ti Jane, že na její škole někoho zabili?
- Ne. - Ani slovo?
Že umřel její kamarád nebo někdo, koho znala?
Někdo z její koleje?
Ne. Proč?
Dole jsou dva detektivové. Jedna je z Palo Alta.
Chtějí se jí zeptat na vraždu, která se stala, než se vrátila.
Bože...
Kdyby tu oběť znala, určitě by něco řekla.
Jo.
Mluvil jsem s Rogerem, máme si vzít advokáta.
Do hodiny tu bude.
Dobře, obleču se.
- Jde do tuhýho. - Já vím!
- Znala jste Phillipa Ramsaye? - Měli jsme společné semináře.
- Vezla jste ho někdy do školy? - Ne.
- Byla jste u něj v bytě? - Ve které části komplexu to bylo?
- Kam se podělo vaše BMW? - Někdo mi ho ukradl.
V neděli v noci nebo v pondělí ráno.
Počkat. Pokud to správně chápu, není podezřelá.
Tak to bylo zajímavé.
- Není mi moc dobře. - Měla by ses na chvíli natáhnout.
Měla by si lehnout.
Nezlob se, tati, že jsem nic neřekla.
Bylo to strašné, ale toho kluka jsem moc neznala.
Stalo se to v době, kdy jsem zjistila, že jsem těhotná.
- Prostě jsem na to nějak... - Já to chápu.
Půjdu za ní.
Bože, pomoz mi. Co mám dělat?
Udělala to.
Nemyslíš?
Jo.
Policii to bude trvat tak týden, než si to dají dohromady.
A pak přijdou a zatknou ji.
Co budeš dělat?
Panebože!
Panebože, toho jsem se bál, ještě než se narodila.
Má to, co já.
Ano, má.
Ty jsi byl ale chytrý. Ona udělala pitomost.
Udělala to, protože jí to přišlo vzrušující. To chápu.
Udělala to pro zábavu. To chápu.
Ale proč si to nepromyslela? Sekyrou? A pak ji tam nechala?
Byli...
- Dost podrobní, co? - Chtěli, aby se zamotala.
Co si myslí, že si myslím?
Nepamatuje si, co mi řekla? Že sem to BMW přiveze její kamarád?
A policii řekla, že jí ho ukradli.
Vždycky jsi po ní všecko zametl.
Jestli s tím má to BMW co dělat, doufám, že ho ukradli.
- Nebo že ho shodila na dno jezera. - Myslíš, že ví, v jakým loji je?
Myslím, že si myslela, že to zvládla, dokud nepřišli ti poldové.
Měl jsem ji poslouchat.
Chtěla mi něco říct. Naznačovala to.
Kvůli těhotenství jsem školu nenechala.
- Měl jsem jít víc do hloubky. - Byl bys tam, kde jsi, ne?
Ty za to nemůžeš. Ale součást problému je, že ti to tak připadá.
Má to co já, Marshalle! Takže v pravém slova smyslu za to můžu!
Co budeš dělat?
Možná by pro ni bylo nejlepší, kdyby šla do vězení.
- A co její dítě? - Pomůžeme jí ho s Emmou vychovat.
Možná máš pravdu, Earle. Možná ano.
Jestli ji něco nezastaví, zabije znovu.
A jestli chce převzít rodinnou firmu, pak další oběť...
...budeš ty.
Myslím, že tak daleko by nezašla.
- Prosím? - Dostali jsme od nich nabídku.
- Sedíš? - Spusť. - Pět milionů dolarů.
To si snad dělá srandu! To nemůže dostat, ne?
Ne. Myslím, že když si řekli o pět, doufají, že dostanou tak tři.
- Kruci. Můžeš je zdržet? - Vědí, že na to pospícháš,
tak budou čekat rychlou odpověď.
Potřebuju dva dny. Jenom dva dny. Řekni jim...
...že je to hodně peněz a že si to musím rozmyslet.
A ta fotka, co chtěl...
Řekni mu, že jsem ji nenašla.
Ano, pane Brooksi?
Pane Brooksi?
Než otevřeš pusu,
musíš mít naprostou jistotu, že děláš správnou věc.
Tím si nikdy nebudu jistý.
Vždycky se na mě zlobíš,
že já tě popichuju, abychom šli vraždit.
Tentokrát ne, Earle. Tentokrát je to tvoje rozhodnutí.
Vím, že to není správné. V hloubi srdce vím, že je to špatné.
Tak to nedělej.
Jdi za panem Smithem a doděláme to.
A nech policii zavřít Jane. Doufejme, že ji to zachrání.
A my budeme dál žít své zmučené životy.
Přesně to chci udělat.
Přesně to bych měl udělat. Jenže je to moje dcera.
A miluju ji.
Pane Brooksi?
Jedu domů.
- Zrušte všechno, co tam dnes mám. - Postarám se o to.
Kdybyste mě potřebovala, Sunday, budu ve své pracovně. Zavolejte mi.
Nejspíš to nebudu brát,
tak mi nechte vzkaz.
Budu se snažit vás nerušit.
Znepokojuje mě jedno, tedy kromě toho, že nejsme připraveni,
a spousty dalších věcí... Co udělá pan Smith,
až se dnes večer vydá na západ a nikdo ho nevyzvedne?
Ten pošuk by mohl začít vyvádět.
To vyřídím cestou na letiště.
- Co to děláme? - Zníte jako protivnej harant.
- Máme podezření. - Jezdíme za ním celý den.
Všechno, co jsme na něj našli, bylo v pořádku.
Proto se tomu říká podezření.
Meeks, toho bysme měli hledat.
A kde? To mi teda řekněte!
Všichni vědí, kdo Meeks je, a teď ho hledají.
Poslední stopa byl ten chiropraktik.
Najdeme ho my nebo někdo jiný. Nebo do něj vrazíme v autobuse.
Naopak nikdo neví, kdo nebo kde je "otiskový vrah".
Já mám ale velké podezření, že tenhle Baffert to ví.
S tím podezřením si můžu hrát dva dny.
Jestli vás to nebaví, můžu to klidně dělat sama.
Ráno jsem se pohádal se ženou. Co žere vás?
Můj muž chce pět milionů.
Prosím, pane. Pane?
Děkuju.
Bože, dopřej mi klid, abych se srovnal s věcmi, které nezměním.
Dej mi odvahu změnit to, co mohu. A moudrost rozeznat jedno od druhého.
Užívat si každou chvilku.
"Nemůžeme"
"Se"
"Spolu" "Setkat"
"Ve stejnou"
"Dobu"
"Zítra"
"Neudělejte žádnou hloupost"
A skončils, parchante!
Vzpomínáte si na mě? Vystupte, chtěla bych si s vámi promluvit.
- Tak, pane Bafferte, co mi řeknete? - Nemám vám co říct.
Opravdu? Jela jsem totiž kolem
a najednou mě napadlo, že o těch vraždách něco víte.
Ne. Nic.
To je velké zklamání.
Protože když jsme se minule rozešli, měla jsem pocit,
že jsem si nevšimla něčeho, co by mi pomohlo vyřešit případ.
Nevím, jak jste na to přišla.
Neříkal jste, že jste hrnčíř? Že děláte rád vázy?
Ne. Řekl jsem vám, že můj koníček je focení.
Ne keramika.
Tak to bylo asi ono.
Ta žena nahoře říkala, že oběti mívaly při sexu roztažené závěsy.
Mohl byste mi ukázat fotografie toho páru?
"Neudělejte žádnou hloupost"
To je obtěžování, detektive Atwoodová.
Víte moc dobře, že nejsem hrnčíř a že nemám žádné fotky.
Mám pocit, že váš pocit je mylný. A že byste mě měla nechat odjet.
Co tady vlastně děláte?
Jsem strojní inženýr.
Tak to musíte být dost chytrý.
Ano.
Tak se chovejte chytře.
Vy mi totiž lžete.
Budu vás sledovat.
Kdybyste mi chtěl říct pravdu, víte, kde jsem.
Mějte se.
Listerová sehnala povolení k prohlídce u chiropraktika.
To je dobře. Sakra, ten chlap něco ví.
- Skoro to řekl, ale něco se stalo. - Myslíte, že to udělal?
- Tak jednoduché to podle mě není. - Chcete nějaké zálohy?
Připravíme se. Zavolej jednotku K9 a vrtulník.
Já už nemám sílu se za ním honit.
0kolí zajištěno.
Lehněte si na zem! Ruce za hlavu!
Můžeme.
Meeks byl ujetý na steroidy. Ta skříňka bývala plná. Je prázdná.
- Myslíte, že Meeks má Alvina? - Myslí, že ho Alvin udal. Mně.
Hawkinsi? Seznamte se s Alvinem Griffinem.
Jak si připadáš?
Špinavý.
To je pochopitelné.
Z takového důvodu jsi ještě nevraždil. To přejde.
Pochybuju.
O to jde, Marshalle. Kéž bych to všechno dokázal skončit!
Někam beze stopy zmizet.
Nakonec mě chytí. A to bude velice trapné pro mě, Emmu i Jane.
Tak jsem přemýšlel.
Mohl by mě pan Smith zabít a nechat zmizet?
- Zaprvé, pan Smith není tak chytrý. - To vím.
Zadruhé, když budeš opatrný, není třeba se bát, že tě chytí.
Vím, že to budu muset panu Smithovi přichystat, ale...
- Chci to udělat. - Ten plán se mi moc nelíbí, Earle.
Nezapomeň, že když umřeš ty, umřu i já. A já jsem naživu rád.
Rád jím, rád šoustám, rád zabíjím.
Musím to skončit, Marshalle. Tak jako tak.
A tohle je nejlepší způsob.
Tak jdi do hajzlu!
No co?
Ahoj. Pracovals celou noc?
Byl to složitý projekt. Objevily se tam technické problémy.
Už je to dobré.
A taky se snažím dotáhnout tu žlutou čínskou glazuru.
Ahoj, tati. Myslela jsem, že už jsi pryč.
Volal Roger. V noci došlo na tvojí škole k další vraždě.
- Vážně? - Ano...
Prý stejný způsob, o jakém mluvili. I sekyra zůstala na místě.
Prý jde možná o masového vraha. Tys byla zjevně v noci tady, tak...
...jsi z toho venku.
Tak... to je dobrá zpráva, že?
I když jsem nevinná, je dobré vědět, že nejsem podezřelá.
Jo. Co tvoje...
...ranní nevolnost?
Lepší než včera.
Nechceš se mnou zajít na oběd?
To bych ráda. Ale kdoví, jak mi bude.
Děkuju.
Máš mě ráda, Jane?
Jistěže ano, tati.
Jsi můj otec.
Už ses rozhodla, jestli si to dítě necháš?
Ještě ne.
Už je čas.
Drahá Emmo a Jane, lásky moje.
Jsem smrtelně nemocný. Nechci, abyste mě viděly, jak se ztrácím,
proto jsem se rozhodl zmizet.
Nesnažte se mě hledat. Nechci, abyste mě našly.
Věřte mi, prosím, že čas strávený s vámi
mi přinesl největší radost v životě.
S láskou, táta.
Ty to chceš opravdu udělat?
Je to naplánované, aby to klaplo.
Jste připraven, pane Smithi?
Ano.
Cítím olej na mazání zbraní. A je jiný než ten tvůj.
Má zbraň.
Až dostane, po čem touží, zabije mě.
Teď už to chápu!
S tím jsi počítal!
- Má to jistou logiku. - Jestli tě ale má zabít,
proč musíš nejdřív zabíjet ty?
Musí to vidět, aby dostal odvahu mě zabít.
Tomu nevěříš ani ty, Earle.
Je to ale napínavější, vid?
Že tě zabije, až někoho zabiješ ty. Tohle si fakt užiješ!
- Proto to děláš. - To není pravda. A i kdyby, tak co?
Prosím? Ano, spojte nás.
Dostal jsem váš vzkaz.
Divné je, že zatáhli. Nejdřív měli závěsy roztažené jako jindy.
Milovali se jako vždycky.
Když jsem se podíval znovu, měli zatáhnuto.
Přes závěsy jsem viděl něco jako blesk fotoaparátu.
- Blesk? - Tak to aspoň vypadalo.
- Proto je tak naaranžoval. - Prosím? - Ne... Nic.
- Zeptejte se toho chlápka dole. - Myslíte pana Bafferta?
Jo. Jednou mi říkal, že má skvělé záběry z toho, jak se milovali.
- Promluvte si s ním. - Dobře. Děkuju vám.
Hawkinsi, přijďte do Baffertova bytu se soudním příkazem.
Vezměte si to.
Sluší vám to.
Zkuste dýchat zhluboka nosem.
- Strašně si potřebuju šlehnout. - Co? - Potřebuju si šlehnout.
Nebude to dlouho trvat.
Volala jsem právničce tvé ženy. Musí si těch pět milionů rozmyslet.
Budme realističtí. Kolik můžeme dostat?
Když půjdeme k soudu, tak v nejlepším případě dva.
Myslím, že bychom měli trvat na třech.
Jde o to nebýt chamtivý.
Dva a půl, dva sedm, to by bylo pořád skvělé.
Kdybychom chtěli, dostaneme víc.
Musíme to udělat rychle. Nezapomeň, že sem přijde Maria.
Ano.
- Řeknu jí, ať se k nám přidá. - To není vtipné.
Jsme tady sami?
Jo.
Dobrý den.
Dělejte!
Nekřičte.
Pane Bafferte?
Pane Bafferte...
Jo!
Ano!
Vy jste úžasnej!
Páni! Viděl jste, jak se tvářila?
Ten její výraz byl úžasnej!
To byla nádhera!
Přesně tak jsem si to představoval!
- Děkuju. - Za málo.
Pane Bafferte? Ťuk, ťuk!
Je tu někdo?
Pane Bafferte?
Haló?
Baffert je pryč. No tak!
- Baffert je zjevně pryč. - Hawkinsi, vy nikdy neklepete?
- Nedostal jsem soudní příkaz. - Máme štěstí.
To je adresa, kam vezou Baffertovy věci.
- Kde jste byla, když jste volala? - Doma.
- Můžete to dokázat? - Byla jsem doma. Proč?
Jesse a jeho právnička byli dnes zavražděni.
To si děláte srandu...
Vypadá to na "otiskového vraha". Mám vás předvést.
Proč?
Nechtěla jsem, aby Jesse umřel. Štval mě, ale aby umřel?
Řekla jste to do zápisu. Kdo by lépe napodobil "otiskového vraha"?
- Snad nevěříte, že jsem to udělala? - Nemoc z povolání, Tracy:
Lidi dělají různé věci.
- Jen pár otázek. - Až prověříme tuhle adresu.
- Musím vás předvést... - Cesta k "otiskovému vrahovi"...
Nechtějte, abych vám dal pouta. Udělám to.
Chtěla jsem, abyste šel se mnou. Nade mnou nevyhrajete. Sejmu vás.
- Jako že se to nikdy nestalo. - Jste šílená. - Jo, to se říká.
A tady máme tu zbraň.
Jo.
Co to děláte?
Jste dost chytrý, to uhádnete.
Jedeme rychlostí 105 km v hodině. Když mě zastřelíte, umřeme oba.
Odbočte na dalším sjezdu.
Myslíte tenhle?
To by ode mě nebylo zrovna moudré.
Podívejte se na to takhle. Počural jste se, nechal jste tam svou DNA.
U dvojnásobné vraždy. Nic neukazuje na to, že já jsem tam vůbec byl.
Jestli udělá policie rozbor moči, a to udělá...
...je z vás "otiskový vrah".
Ne...
- Mám vaše fotky z první vraždy. - Ano, ale co jste dělal u té druhé?
Pomůžu vám.
Řeknete, že jsem vás k tomu donutil.
A když tady nebudu, lépe řečeno tady nebude moje tělo,
máte šanci se z toho dostat.
Asi si říkáte: "Proč mu mám pomáhat?"
Víte, jsem unavený.
Jsem z toho zabíjení unavený. Jenže jsem závislý.
Sám nedokážu přestat. Proto potřebuju, abyste mě zabil.
Musíte to ale udělat chytře.
Tak, abych zmizel a moje rodina se nedozvěděla, kdo vlastně jsem.
Jak? Jak to, do prdele, chcete udělat?
Znám jeden hřbitov.
Najdeme čerstvý hrob. Zastřelíte mě. Spadnu do hrobu.
Zakryjete mě hlínou.
Zítra na mě spustí rakev.
A zmizím.
To je dobrý plán, nemyslíte?
Proč bych vám měl věřit?
Nemusíte mi věřit. Vy máte zbraň.
Viděl jste, jak svou dávám do kufru, pamatujete?
Já nevím.
Fakt chcete, abych vás zabil?
Ano.
Dobře!
Ale jak uděláte něco divnýho,
napálím to do vás.
A postarám se, aby se to vaše rodina dověděla.
Jistě.
Vy jste se snad ztratil, pane Bafferte.
Velice pomalu vytáhněte ruce z kapes.
- Snad to nechcete přelézt? - Na co máte od toho hřbitova klíč?
Protože mi patří.
Na co máte hřbitov?
Investujte do věcí, bez nichž se lidé neobejdou.
Voda a hřbitovy, to je sázka na jistotu.
Jo. Tohle pak budete potřebovat.
Kurva!
Atwoodová!
Teď se na něco dívej.
Tak...
Tady to je.
Takže...
Já budu stát tady a vy tam.
Ne moc daleko. Když mě střelíte, měl bych...
Měl bych spadnout přímo dolů.
Myslíte, že to dokážu?
V to doufám, pane Smithi.
V to doufám.
Dobrá...
Tak to skončeme.
Zavřu oči.
Je mi líto, pane Smithi.
Opravdu jsem si přál, abyste mě zabil.
Ale pro případ, že bych si to rozmyslel,
jsem zašel k vám domů.
A ohnul jsem úderník na vaší pistoli.
Dokonce jsem s sebou vzal ještě jednu, abyste to mohl dokončit.
Kdybych se rozhodl, že to tak chci.
Naneštěstí pro vás je moje dcera těhotná.
A než jste zmáčkl kohoutek,
došlo mi, jak moc chci vědět, jak to všechno dopadne.
To mi nedělejte. Dotkněte se mě a policie dostane ty fotky.
Dozví se, že jste ty dva zabil.
Myslíte obsah své bezpečnostní schránky, pane Smithi?
Ten zmizel.
Bolí to, že?
Než jsem se stal "otiskovým vrahem", pane Smithi,
zabil jsem spoustu lidí nejrůznějším způsobem.
Děkuji.
"Detektiv Atwoodová vyřešila případ "Kat".
Případ "Kat" skončil sebevraždou.
Píšou tam, že "otiskový vrah" je zrůda.
Vím, že tě štve, že tě neocení.
Ne. Každý, kdo dělá něco dobře, chce, aby ho ocenili.
Ale jelikož už jsem s tím skončil,
nechám pana Smitha, aby smetanu slíznul on.
Budeš zase zabíjet, Earle.
Ne, už ne. Začnu zase chodit na schůzky anonymních závislých.
A budu se ovládat.
Ale stejně bych rád znal odpověď na jednu otázku.
- Atwoodová. - Proč jste policistka?
Kdo volá?
Jste bohatá. Máte dobré vzdělání. Mohla jste být v otcově firmě.
Všechno jste to hodila za hlavu. Proč?
Jestli něco chcete, musíte mi říct, kdo jste. Jinak zavěsím.
Myslíte, že vražda vašeho muže byla náhoda?
Ani Meekse jsem vám přihrát nemusel.
Pan Baffert?
- Co mi odpovíte? - Nezníte jako vy.
Jsem trochu nastydlý. Tak odpovíte mi?
Kde jste?
To vám řeknu, když dostanu upřímnou odpověď na svou otázku.
Můj otec byl velice zklamaný, že jsem děvče. A dával mi to najevo.
Celý život mu dokazuju, že se mýlil.
Děkuji.
Počkejte! Slíbil jste mi říct, kde jste!
Já?
Jsem na střeše.
To nebyl Baffert.
Jane!
Probudil jsem tě?
To nic...
Něco se ti zdálo.
Proč s tím tak bojuješ, Earle?
...abych, jako On, bral ten hříšný svět takový,
jaký je, ne jaký bych chtěl.
Abych věřil, že když se podřídím Jeho vůli,
mohu být poměrně šťastný v tomto životě
a pak později navěky velice šťastný s Ním. Amen.
České titulky Kateřina Hámová
Dramaturgie titulků Anna Kareninová